Retailrip av:~ R u B r i c K Split & Resync: Xenzai[NEF]
Mine damer og herrer, og barn i alle aldre,
velkommen til den mest ekstravagante ekstravaganse
menneskets øye kan se!
Velkommen til artistene
i Benzini Brothers' mest fantastiske oppvisning!
Opp med deg! Opp!
Opp! Kom igjen!
Inn i teltet! Kom igjen!
- Går det bra? - Ja. Jeg bare landet vondt på hælen.
Få tak i elefanten før vi blir jaget ut av byen.
Ikke glem elefantkroken.
Jacob? Noen av gutta så henne på vei inn mot byen.
Jeg skal hjelpe deg. Kom igjen.
Unnskyld, sir. Unnskyld.
Unnskyld, ma'am.
Er denne din?
Ja, vi skal ta oss av den, konstabel. Ingen fare. Takk.
- Kålen min! Du betaler? - Beklager, sir.
Vi skal komme oss vekk.
De elsker børst.
Lukter hun dette, tenker hun ikke på mais lenger!
Så dere det?
Fikk den fra Wade og Grady. Svina har holdt det skjult.
- Mister! Du betale? - Ja da. Ja da!
Pokker så synd å kaste det bort på en tykkhud.
Det pokkers beinet.
Kommer hun?
- Ja, hun kommer. - Bra.
God kveld.
- Går det bra? - Det går bra. Jeg har vondt i håndleddet.
Jeg slo hælen. Det går bra.
Men jeg tror August trenger noe å drikke.
Kanskje du skulle ta ham med ut, Jacob. Få ham til å slappe av.
Fikk du tak i elefanten?
Ja, jeg fikk henne inn i vogna til slutt.
Bra.
August?
August!
August! Ikke gjør det!
- August! - Stopp!
August. Hun oppførte seg. Hun kom tilbake av seg selv.
Hun trenger bare mer tid. Hun var ikke klar. Hei!
Stopp!
Bli liggende, gutt. Jeg mener det!
Vi trenger masse whiskey.
Jeg forstår ikke at en slik mann
vil ha noe med dyr å gjøre i det hele tatt.
Han burde ikke ha lov til det, spør du meg.
Marlena!
Har Marlena sendt deg?
Nei.
Hun vil ikke se meg.
Hun vil ikke snakke med meg.
Hun tilgir meg ikke denne gangen.
Kanskje du kan snakke med henne.
Jeg vet at det jeg gjorde ikke kan unnskyldes.
- Går det bra med Rosie? - Hun kan trenge litt whiskey.
Ja. Her, ta alt jeg har.
Ta det.
Sier du det til henne? Marlena?
Hva da?
At jeg så elefanten stikke av gårde med henne, og det klikket for meg.
Det er ingen unnskyldning. Jeg vet det.
Jeg har brukt så mye penger på den elefanten.
Jeg må betale arbeiderne. Jeg har gjeld.
Jeg må selge billetter.
Og elefanten er ubrukelig.
Hvis jeg mister Marlena, mister jeg alt dette.
Hva hadde du tenkt å gjøre med elefantkroken?
Jacob?
Er du sikker på at det ikke er for mye? Hun kan bli full.
Hun veier fire tonn. Hun blir bare søvnig.
Hun kan knapt bevege seg.
Det går bra.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre, Camel.
Neste gang dreper han henne.
Det er ingenting du kan gjøre med en slik mann.
Han kaster folk av toget i fart så han slipper å betale dem.
Tror du han nøler med å drepe en av Guds uskyldige skapninger?
Gir du meg den andre filla?
Under foten din.
Løft beinet ditt.
Jeg vil du skal lese disse høyt for Rosie.
Kanskje, hvis han sa "vær så snill".
Si...
- Hva betyr det? - Bare prøv.
Nå neste.
Det eneste virkelige mirakel er suksess.
Vasker bort alle syndene dine.
Ikke sant? Bare tanken gjør alt godt.
Nå, for Rosie,
vår store, feite, vakre
blinkskudd av et trekkplaster.
- Jeg må ha mer sjampanje. - Jeg skal hente.
Nei. Sitt! Det er min fest.
Det er godt å se ham slik.
Det blir visst bare ståplass fra nå av.
Vet du hvor mange stjernenummer vi har hatt som fylte teltet?
Hvor mye penger vi har tjent og tapt, og tjent og tapt?
Silver Star betalte for den nye vogna vår, og se hva som skjedde med ham.
Hvorfor blir du hos ham?
Jeg er født som passasjer.
De fant meg tullet inn i avispapir under et sete på toget til Ohio.
Jeg var bare tre dager gammel.
Jeg vokste opp i fosterhjem.
Jeg dagdrømte alltid om hvem foreldrene mine var.
Da jeg var fem, hele det året,
fantaserte jeg om at moren min var en Appaloosa-hest.
Jeg gjorde det.
Og at jeg var et hoppeføll,
og at jeg bare drømte at jeg var ei jente.
Og at jeg en dag ville våkne og løpe hjem.
Og jeg var mye tryggere i stallene
enn jeg noensinne var i de hjemmene.
Og så kom sirkuset til byen.
Og der var de, seks praktfulle svarte friesere
med røde dusker hengende fra manen.
Så vakre.
Og August kom forrest.
Og straks han så på meg, visste jeg at jeg aldri ville bo hos fremmede igjen.
Så vi giftet oss.
Og hvor endte jeg opp?
Boende på et tog. Det er det eneste hjemmet jeg kjenner til.
Og jeg er det store trekkplasteret.
Der ute
har jeg ingenting, akkurat som alle andre.
Du er en vakker kvinne. Du fortjener et vakkert liv.
Så enkelt er det.
Hvor var du da jeg var 17?
La oss danse.
Dette er en razzia!
Razzia!
Marlena!
Jacob!
Hei! Stopp!
Denne veien!
- Går det bra? - Det var nære på.
Jeg ødela strømpebuksene.
De var av silke.
Hva har det å si?
Jeg vet ikke hvordan vi skal finne tilbake,
særlig om vi ikke finner August.
Vi burde lete etter ham, ikke sant?
Ikke følg meg.
Jeg ba meg selv la henne gå.
Hun forteller August at jeg forsvant i mengden.
Det er det beste for henne.
Det er det beste for alle.
Jeg kunne bare ikke gjøre det.
Rosie...
Jeg overbeviste meg selv om at jeg måtte bli for å beskytte Rosie.
Beskytte Marlena. For August var ikke til å stole på.
Når sannheten var
at det kanskje var jeg som ikke var til å stole på.
Hei.
Det er noe galt med Camel. Kom igjen.
Hei, gutt. Hyggelig å se deg.
Hei, Camel.
- Hva er i veien? - Jeg vet ikke.
Jeg våknet i morges, og så var beina mine helt slappe.
Jeg kan liksom ikke kjenne dem.
Men det er ikke bare det. Det er andre ting også.
- Noe der nede? Mannegreier? - Ja.
Hva feiler det ham?
Det skyldes ingefærspriten. Jeg har sett det før.
Det er vel bare tull?
Produsenten begynte å tilsette en mykner
for å komme rundt reglene
om at jamaicansk ingefærekstrakt ikke skulle selges som børst.
Du skal ikke drikke dette.
Hva pokker skal jeg drikke for å få slutt på skjelvingen?
Det er forbudet.
Jeg er ikke rik.
Det går bra, Camel. I morgen får vi lønn. Da kjøper vi noe hjemmebrent.
Ikke lyv til ham. Hadde vi fått betaling,
ville ikke Blackie ha kastet av ni mann.
Det kan ikke stemme.
Ni menn forsvunnet mellom Goshen og Weehawken?
Og vi stoppet aldri.
Vil han bli bedre?
Hvis Earl eller Blackie ser Camel slik, er det over. Vi må få ham ut av syne, Jacob.
Greit.
Om ei uke vil han ikke kunne bevege beina.
Hør. Han fortalte at han har en sønn i Reading.
Vi opptrer der om tre uker. Tre uker. Det er alt han trenger.
Blackie og hans menn patruljerer ikke artistvognene.
- God morgen. - Hei.
- Kan jeg sette meg? - Ja da.
Kan vi snakke på tomannshånd senere?
Hvorfor det? Er noe i veien?
Jeg ville bare si unnskyld for det som skjedde i går.
Ikke vær dum, Jacob. Hvorfor skal du unnskylde?
Du var der ikke engang.
Jeg forklarte August hva som skjedde slik jeg kunne huske det.
Sjampanjen overvelder meg.
Jeg husker det var en stor folkemengde, og folk dyttet.
Jeg løp, og jeg falt og ødela strømpene.
God morgen, unger!
Litt av et eventyr i går kveld.
Takk, Pauley.
Glad jeg ikke måtte betale kausjon for deg. Hvordan kom du deg hjem?
- Jeg tok ferga. - Genialt og billig.
Godt gjort.
Jeg sov som et barn etter i går kveld.
- Takk, kjære! - August, vær så snill, det er folk her.
Hva? Ingenting å skamme seg over.
Mann og kone gjenforent i ektesenga?
Det er en hellig handling.
Min Marlena har tilgitt meg.
Alt er vel i verden igjen.
Nå, i sirkel.
Glimrende, Jacob.
Jeg var veldig bekymret for dere to i går kveld.
Hvis noe skulle skje med Marlena,
hvis noen hadde skadet henne eller så mye som rørt henne,
vil jeg helst ikke tenke på det.
La oss få henne inn igjen.
Om August visste noe om den kvelden, skulle man ikke trodd det.
Han så bare ut til å bry seg om Rosie,
og Gud velsigne henne, hun gjorde sin del prikkfritt.
Det gjorde vi alle.
Alt ble som det hadde vært før. Det virket iallfall slik.
Men ingenting var som før. August hadde rett igjen.
Alt er en illusjon.
Kom igjen!
Med helt utsolgte telt
lovet August mennene at han skulle betale dem med pålegg,
straks gjelden var dekket.
Suksessen hadde gjort August til en ny mann, sa alle.
Men jeg fulgte nøye med, og visste at det kun var et tidsspørsmål.
Unger.
Sirkuset er ingenting uten sine tradisjoner. Det er en familie.
Og som i alle familier, når et nytt medlem fødes,
må ankomsten hilses velkommen med feiring og takknemlighet.
Jeg vet det har vært travelt i det siste,
med utsolgte forestillinger. Gudskjelov!
Nå vil jeg at vi benytter øyeblikket før dagens forestilling
til å samles.
Vi lukker øynene,
og vi takker
ham der oppe som sender desperate menn langs togskinnene.
For det var en lykkedag da Jacob Jankowski hoppet på toget vårt.
Takket være hans oppdagelse har vi det største trekkplasteret
i Benzini Brothers' historie!
Så derfor,
for å ønske ham offisielt velkommen inn i familien,
åpner vi øynene,
og gir ham Benzini Brothers' tradisjonelle dåp!
Gratulerer, Jacob.
Tar du med Rosie til teltet mitt etterpå? Og ikke si det til noen, greit?
Hvor vil du ha henne?
Fest henne her, så blir det bra.
Jeg planlegger en liten overraskelse til August.
Jeg har aldri sett kompaniet så glade før.
Kanskje vi kan begynne å ta opp kampen med Ringling Brothers.
Trenger du noe annet?
Nei, takk.
Faktisk, så...
- Takk. - Unnskyld.
Så hva er dette?
Dette er for deg. Overraskelse! Gratulerer, kjære.
Takk, kjære.
Hvor skal du, Jacob?
Det er din fest.
Nei, kom og bli med. Kom.
- Marlena. - Selvfølgelig.
For August, en ekte mirakelmann som har gjort meg til et stjernenummer.
Takk.
Takk til dere begge.
Og tilgi meg for at jeg kom for tidlig og ødela overraskelsen.
Jeg kan gå ut igjen.
Gi dere mer tid.
Eller jeg kan rope: "Razzia!" Og rydde stedet.
Det ga meg en idé til forestillingen.
Et nytt nummer.
Her har dere historien.
En første dans. To figurer.
En ung, blyg mann, håpløst forelsket i en kvinne hinsides hans rekkevidde,
som leker med følelsene hans.
Vi begynner med en romantisk melodi som feier dem inn på dansegulvet.
Han legger armene rundt henne.
Kom igjen. Føy meg, er dere greie. Jeg er inspirert.
Publikum vil elske det!
Ja.
Nå ser de hverandre inn i øynene.
- August... - Se på ham!
Hun rører ved kinnet hans.
Og lar hånden gli mykt nedover halsen hans,
mens hun leker med håret hans.
Tar aldri blikket fra ham.
Får ham til å tro at hun er hans.
Han lar hånda gli lavere,
og lavere, under midjen hennes.
Men hun slår ham på hånda,
som for å forsvare sin ære mot denne uforskammete rundbrenneren.
Det er det hele!
Publikum vil sluke det. De elsker illusjoner.
De skjønner aldri at du ikke har noen ære å forsvare.
August. Vær så snill.
Rart hvordan ting ender.
Jeg har alltid visst hva slags kvinne du egentlig er.
Du satt der foran kjolebutikken
og så på paraden.
De skjønne øynene dine.
Den vakre, nesten gjennomsiktige huden. Gjennomsiktig for meg, iallfall.
Jeg har alltid gjennomskuet deg.
Det er synd å måtte si at du er ganske alminnelig, kjære.
Vi bør gå, Marlena.
Er det planen?
- Forlater du meg for ham? - Nei.
- Du må være spesiell. - Vær så snill, August.
Hvis han ikke betyr noe for deg, så ber du meg om å gi ham sparken.
Gi ham sparken.
Be meg sende Blackie og hans menn
for å lære ham å ikke røre mine ting.
Marlena. Det går bra, Marlena.
Bare gå, Jacob.
Uro i rekkene!
Svik slår lyst!
Det er det som selger billetter, unger!
Se på meg, August.
Jeg går ingen steder. Jeg er her.
- Vil du gå fra meg? - Nei.
Men jeg er kona di. Ikke en av tingene dine.
Bevis det.
Se på meg!
Det foregår ingenting. Ingenting. Hører du meg?
Jeg går aldri fra deg.
En uskyldig kvinne ville ikke trenge å falle på kne.
Men du kan ikke noe for det, kan du?
Det er vanens makt for en kvinne som deg.
Sjef!
Knølene.
Gå bort nå,
ellers blir dette mye verre, veldig fort!
Jeg har ham! Greit? Jeg har ham.
Det eneste som holder deg i live er knølene der borte.
August hater vitner.
Hva har du gjort, gutt?
Jeg lar henne ikke være hos ham.
- Inn! Lukk døra! - Jeg må finne henne!
Går du etter, får August deg skutt,
og ingen kan stoppe ham.
Du fikk nettopp sparken. Derfor har du ikke lov å være her.
Jacob.
Går det bra?
Jentene hørte August gi Blackie ordren.
De kommer etter deg straks vi er i bevegelse.
Du må av dette toget med én gang.
Gå.
Hvis vi ikke kommer for langt av gårde, er det et hotell i Salem.
- Men ikke bli lenger enn en natt. - Bli med meg.
Hva?
Det finnes noe for deg der ute.
Du ser det bare ikke.
Du forstår ikke, Jacob. Jeg kan ikke. Han finner meg.
Det finnes et bedre liv for deg.
Om det er sammen med meg, om du elsker meg,
har ingenting å si.
Men det må skje nå.
HOTELL
Hvor lenge har jeg sovet?
Vi kan ikke bli her, Jacob. Vi må fortsette.
Ingen fare. Vi tar første buss herfra.
Vi drar til Ithaca. Jeg ringer rektor, tar avgangseksamen.
Vi jobber med hva som helst til jeg blir autorisert,
og så kan vi bli med hos Ringling.
Ringling er vanskelig å bli en del av.
- Vi kan ikke bare gå inn døra. - Nei.
Ikke om vi tilbyr oss som et lag.
Du som artist, jeg som dyrlege. Det er en ganske god avtale.
Tror du de går med på det?
Nei!
Det kommer noen.
- Rolig, opp. - Kom igjen.
Vær forsiktig.
Ta greina.
Inn igjen. Kom igjen. Vi kaster bort tida.
Kom igjen.
Walter.
Camel?
Mine damer og herrer!
Denne veien! Følg lyden av stemmen min! Ikke vær beskjedne!
Det er god tid til forestillingen starter i storteltet!
Jacob. Alt i orden. Jeg har ikke mye tid.
Hvor er Walter? Hvor er Walter og Camel?
Da vi hoppet av i går kveld, ble August gal.
Han fikk Blackie til å kaste folk av hele natta.
Wade og Grady landet mykt, og de fant Walter og Camel.
De hadde truffet steinene.
De overlevde ikke.
Wade og Grady skal ta August.
Jeg vet ikke hvordan, men du må komme deg bort.
Jeg gjemmer meg til kveldsforestillingen.
Så drar jeg til byen. Det må finnes en kirke eller noe.
Det gjør det.
Gjør åpningen, men når forestillingen starter, kommer du og treffer meg.
August skjønner ikke at du er borte før andre akt.
- Så vi får et forsprang. - Jeg må gå.
Lov meg at du kommer, Marlena.
Ellers kommer jeg tilbake og henter deg. Jeg sverger.
Jeg kommer.
Jeg elsker deg.
Mine damer og herrer, og barn i alle aldre,
ta godt imot stjernene
i Benzini Brothers' mest fantastiske forestilling!
Noe er galt. Alle til storteltet! Kom igjen.
Hvor kommer det fra?
Barbara, ta Queenie!
Kattene er løs!
Ta dem!
Pappa!
Opp med farta! Nei!
Marlena!
Rosie...
Rosie!
Den offisielle rapporten sa at August var blitt trampet i hjel.
Blackie ble aldri sett igjen etter at Wade og Grady dro ham ut av teltet.
Og ingen ble siktet for å ha sluppet dyrene ut av burene.
For politiets del kunne det vært hvem som helst.
Benzini Brothers var offisielt konkurs, og tilhørte nå Altoona i Pennsylvania.
Andre sirkus fikk fort ferten av oss,
og kom for å gnage på beina våre.
Jeg ville ikke la Rosie gjennomgå det.
Jeg ville ikke la noen røre henne med den kroken igjen.
Så jeg tok avgangseksamen, som planlagt.
Og med min utdannelse, våre dyr, og Marlenas nummer,
fikk Ringling en god avtale.
En god avtale.
Den første sønnen vår ble født den sesongen. Walter.
Han tilbrakte de sju første årene hos Ringling.
Derfor forstår jeg ikke
hvorfor han glemte å møte i dag.
Det var sirkus i byen!
Da den tredje sønnen vår kom, hadde vi fått nok. Rosie var lei.
Heldigvis døde dyrlegen ved Albany dyrehage, så jeg fikk jobben.
Vi kjøpte litt land så vi kunne beholde hestene, Rosie,
og siden fem unger.
Før du vet ordet av det, låner ungene bilen og flytter ut.
Så var det bare Rosie og oss.
Da Rosie gikk bort,
gråt Marlena i dagevis.
Vi skyldte Rosie hele livet vårt.
Og Marlena?
Marlena døde i senga.
Ennå vakker.
Vi hadde mange år sammen.
Jeg vet ikke hvordan jeg fikk det til, men jeg klarte å gi henne alt jeg lovet.
Og det var glade dager!
Det skal jeg si deg!
Ansetter du meg?
Jeg vet ikke. Hva med helsa di?
Det er ingenting i veien med meg. Jeg er bare gammel.
Arbeid er det beste mot alderdom.
En mann som meg burde selge billetter,
ikke en guttunge full av ringer, som en annen gjøgler.
Og hvis jeg ikke gjør mitt, kan du ringe hjemmet.
Jeg skal ikke krangle på det.
Du vil ikke angre.
Ja, vi får deg inn i rekordbøkene.
"Den eldste mannen som noensinne stakk av med sirkuset. "
Jeg stikker ikke av.
Jeg kommer hjem.
Retailrip av:~ R u B r i c K Split & Resync: Xenzai[NEF]
www.NorSub.com www.undertekster.no www.subscene.com